- Dr. King? - Beklager, jeg har ikke tid.
Mit navn er Annie Parker.
Åh... Jeg har læst dine breve.
Jeg prøvede at nå din forelæsning, men trafikken var forfærdelig.
- Det er jeg ked af. - Den var lidt tør.
Mine vittigheder gik ikke ind.
- Det er et smukt halsbånd. - Det var mors, jeg fik det omstrenget.
- Hun... - Jeg må gå, jeg håber, vi ses igen.
Mit liv var en farce.
Jeg skulle bare lære at le. Annie Parker
Du kan føle et vist ubehag. Prøv at slappe af.
Baseret på faktiske begivenheder.
Der er store gåder omkring os. Mærkelig og magiske-
- skjulte i koder.
Hvis man kendte de koder, kunne man så ændre sin fremtid?
Er du med?
Det er min storesøster Joan og mig. Hun vidste ting.
Det er der, Døden gemmer sig, når han kommer. Han sover som regel-
- men du skal være stille heroppe, så du ikke vækker ham.
- Vækkede mor ham? - Ja, det gjorde hun.
Hun dummede sig, og nu har vi ingen mor længere.
Han tager også os, hvis vi ikke passer på. Han tog mormor og moster Lil.
- Er du med? - Ja.
Det her er historien om mig.
Jeg er ikke særlig selvsikker, så jeg traf dårlige valg i stedet.
Det er min søster Joan som voksen, og Joans bedste veninde Louise.
Far kaldte hende "Ballademageren", så kunne Joan endnu bedre lide hende.
Det er Paul, han er sød og sjov. Vi forlovede os, da jeg var 18.
Senere giftede vi os, fordi han var rar og havde en fantastisk røv-
- som gik som en trykluftsmaskine, dunk-dunketi-dunk... Dunk-dunk...
Han ville være musiker, i mellemtiden arbejdede han som poolrenser.
I Toronto.
Far døde pludselig i 1972. Det er nok der, vi skal begynde.
- Vil du gå? - Jeg skal have et øjeblik mere.
- Jeg bliver lidt. - Ja.
Folk opfører sig underligt omkring sørgende, de kan ikke lade være.
- Undskyld. - Det gør ikke noget.
- Er du en af de efterladte? - Hvabehar?
Jeg mente det ikke på en dårlig måde.
Hvad skal du bagefter?
Der er gravøl bagefter.
Jo, men efter det?
Tror du, din mor led? Min kone led i 18 måneder.
At miste både sin mor og far. Det må føles uendeligt ensomt.
Det blev værre for hver dag. Det er pinsler.
Hvor må det være hårdt at være helt alene.
Så ensomt.
Hun tog fejl. Mine forældre var væk, men jeg havde Joan.
Og vi vidste ikke, hvad der ventede os.
Jeg er nødt til at spørge, dr. King, hvad betyder uret?
12. minutsmærkerne? I USA dør en kvinde af brystkræft hvert 12. minut.
- Det er... - Hver niende. To millioner på 20 år.
- Potentielt, men... - Måske din kone, din datter.
Jeg tror det, dr. King mener, er-
- at sygdommen og en mulig helbredelse har rigtig manges interesse.
Undskyld, Allen, jeg må være sikker på det her.
Du tror, at der kan være en genetisk årsag til visse typer brystkræft?
- Selvom ingen andre mener det? - Rigtigt.
For at bevise teorien, må du undersøge det menneskelige genom, som har...
- 100.000 gener. - Mere eller mindre.
- Hvor mange kvinder indgår i studiet? - Flere tusind.
Ikke så mange.
- Og du skal interviewe alle sammen? - De fleste, ja.
100.000 gener, flere tusind kvinder.
- Uden et sikkert resultat? - Vi er langt med forskningen.
Hvor langt er I kommet?
Jo... 74.
Nej, nej...
Seks mere.
Altså 80.
Jamen, mange tak for din tid og din gæstfrihed.
Vi vender tilbage, vi vil naturligvis gerne hjælpe med en så vigtig sag.
Jeg kan ikke se muligheden. Vi taler om 20 års arbejde.
- Men dr. King tror... - Ja, dr. King. Men ingen andre.
Hvorfor tror folk som hende, at verden skylder dem løn?
Hun er som den der græshoppe med den lille violin.
- Hvad? - Græshoppen.
Den spiller violin og mener, at andre skal betale for den, der har du hende.
Sammenligner du en af vores mest geniale genetikere med en græshoppe?
Svaret er nej, Allen. Lad den ligge der. Beklager.
- Han kunne ikke lide mig, vel? - Han... Nej.
- Jeg er sikker på, at... - Hvad sagde han?
Han sammenlignede dig med en tegnefilmsgræshoppe.
Gjorde han? Du godeste.
Det er på sin vis ret charmerende.
- Fortalte du ham om? - Nej. Han ville ikke høre noget.
- Vi kan... - Godt. Jeg forstår.
Men tak fordi du prøvede.
- Hvad vil du gøre? - Hvad jeg vil gøre? Mit arbejde.
Ja, jeg ved det, men vi var unge og havde alverdens tid.
- Du leger med maden, det er forkert. - Det er Joanies tomater.
Så teknisk set leger jeg med Joanies mad.
- Jeg leger med Joanies tomater. - Jeg kan ikke lide tomater.
- Jeg kan godt lide tomater. - Så kan du få mine.
Nej tak, men I er så søde sammen, og jeg hører, at dunk-dunken er...
- Dunk-dunk hvad? - Jeg tror, de mener...
- Var det en hemmelighed? - Jeg sagde, du er god til grøntsagsdyr.
Jeg vil helst tro, at mit værk taler for sig selv.
- Hvordan kunne du sige det? - Mit grøntsagsdyr går over i historien.
Verdens bedste. Har I set den dinosaur, jeg har lavet?
Se, den er ikke ægte, det er en triceratop af frugt og grøntsager.
- Vær ikke bange, han er rar. - Han hedder Larry.
- Larry, du lugter af frugt af netmelon. - Undskyld, din sippe.
For at konkludere har vi en formodning om, en slags tese om-
- at visse typer brystkræft er arvelige, men det er vi ene om.
- Der skal fire ting til at bevise det. - Finde kvinder med brystkræft.
Indenfor den gruppe skal vi finde familiemedlemmer med brystkræft.
Så skal vi finde en måde at spore arveligheden-
- af brystkræftgenet fra generation til generation.
Selvom vi kan påvise, at genet hører til et bestemt kromosom-
- må vi først isolere det og finde mutationen, hvilket kan tage år.
Og så må vi se om mutationen også ses hos slægtningene.
Gør den det, har vi vores forbindelse.
Det fjerde og sværeste er-
- at finde ud af hvorfor mutationen i et gen fører til brystkræft hos så mange.
Flot, vi ses i morgen tidlig.
- Davs. - Hvorfor spiller du i bilen?
- Akustikken her er utrolig. - Ingen job?
Det kan lyde underligt, men ingen vil have poolservice på denne årstid.
Se på mig, jeg er en canadisk poolrenser.
- Som en af de der selv... selv... - Modsigelser?
Selvmodsigelser! Netop.
Jeg går ind.
Jo, fint, men...
Jeg håbede, du ville blive her lidt.
Ja, ja, jeg ved det, men vi var unge og havde masser af tid.
Dunk-dunketi-dunk...
Paul?
- Hvad laver du? - Ikke noget, jeg øver mig bare.
- Har du det godt? - Ja.
Paul! Paul!
- Hvad? - Joanie! Joanie!
- Hvad sker der? - Hun er gravid. Jeg mener, du ved...
- Skat, du skal være mor. - Pis!
Han er smuk-
- af en baby at være på en lidt grim måde.
Han har basisthænder.
Jeg siger ikke, at babyer er grimme.
Bare at de har det der lidt grimme babyudtryk.
10. juli, 1974
Joanie...
Efter du fødte, gjorde I det så... mindre?
- Har du og Paul? - Det er meget dårligt.
Vi er nede på... højst fire gange om ugen.
Mener du det?
- Det er faktisk ret meget. - Er det?
Duk!
- Joanie... hvad er der? - Har du det godt?
Undskyld, jeg...
Joan?
- Ramte jeg dig? - Det er mig, som får dig til at græde.
Hvad er det så?
Det behøver ikke være så slemt, som det lyder.
Joan?
De fandt en knude i mit bryst.
Det skal nok gå, du skal nok klare det.
Ja, jeg skal nok klare det.
- Jeg elsker dig. - Og jeg elsker dig.
Min storesøster.
Fire gange om ugen, virkelig?
- Kan du huske manden i værelset ovenpå? - Det var ingen mand, det var Døden.
Tror du, det forsvinder, hvis vi ikke kalder det ved dets rette navn?
Godt, så hvisker jeg det.
Gik du nogensinde derind?
Kun en gang.
Lige før...
- Nej, jeg gjorde ikke. - Joanie! Det er ikke sjovt.
- Ikke spor, jeg tænker altid på det. - Døden?
- Ja, og... - Kræft?
Den forfølger os.
Husker du ham fra hockeykampen, som ringede og sendte dig chokoladehjerter-
- og som far tog i at onanere ned i "Hockey News".
Ja... som ham.
Fordi jeg er bange.
Jeg er virkelig, virkelig bange for, at det er i os, er i slægten.
Det er det ikke, min ven.
Det er jeg ked af... undskyld.
Det skal du ikke være. Jeg kan godt lide, du er bekymret.
Jeg kan godt lide, at du har en masse af problemer.
Det bliver virkelig svært uden Joanie.
- Jeg ved det... Jeg ved det. - Kom her.
Det gik i det mindste hurtigt, ikke som min kone, hun var længe om det.
Det var endeløse lidelser. Endeløse!
Du Gode Gud... først din mor.
Så din far...
Og nu stakkels Joan.
Dig igen? Cool.
De fleste kvinder er ikke sexede-
- mens de er i sorg, men du... du kan virkelig det der.
Jeg vil nødig være respektløs, men når man tænker over det-
- er sex så ikke vores måde at sige "gå ad helvede til" til døden?
Hvordan kan du stadig arbejde her?
Jeg begyndte at tænke på min familie og døden hele tiden.
Den holdt øje med mig, skjult i et skab eller i en bil med "Hockey News"
Du kan føle et vist ubehag.
Det er en smuk dag, jeg er nødt til at være her, men den ser dejlig ud.
Jeg talte med din mand, han sagde, at du er meget bekymret.
Han sagde vel, at jeg føler på mine bryster.
- Det er godt at tjekke indimellem. - Sagde han indimellem?
Ja, bliv ved med at tale, tal.
Ved du, at der er en lettere måde at tjekke for testikelkræft på?
Skal jeg tjekke dig nu, mens jeg er dernede?
- Annie, Annie... hold op. - Hvad?
Han nævnte, at du måske var overbekymret.
Jeg kender din familiehistorie. Det er meget trist.
Men det betyder ikke, at du får kræft.
Se på mig, Anne: Hvid kittel, stetoskop. Du kan stole på mig.
- Læg bekymringerne fra dig. - Ja.
Godt, dygtig pige.
Jeg ved intet om genetik, men jeg kender til computere, jeg laver kort-
- og stopper dem i computeren sammen med alle andres, og næste dag-
- afhængig af hvor mange, der bruger den, får jeg en udskrift.
- Hvor lang tid tager vores datamængde? - Universitetets computer vejer 2,5 ton.
- Den kan lagre 700 kilobyte data. - Undskyld, hvor lang tid tager det?
Når vi har dataene, har skrevet et program og fodret den...
Ti år?
Will? Skat?
- Kom så, op med dig. - Jeg er oppe.
Nej, hvis man ikke er ude af sengen, er man ikke oppe.
Godmorgen.
- Skal du ikke have morgenmad. - Jeg har ikke tid.
Arbejde. Jeg har en ny kunde. De ringede til morgen.
- Et kys? - Jeg er sent på den.
Hvad? Jeg er musiker, ikke? Det er et look.
Ja.
Når jeg bliver stor, vil jeg være poolrenser som far.
Vil du, skat? Hvor er det godt.
Lad os tale om det, når du bliver lidt ældre.
Mor går i bad.
Ja...
Anne...
Din biopsi viser, at du har et karcinom i venstre bryst.
Puha, jeg forventede virkelig dårlige nyheder.
Den er desværre ret fremskreden, så jeg vil anbefale en operation.
- Operation? - En modificeret radikal mastektomi.
- Åh, Gud... - Det gør mig ondt.
Det indebærer beklageligvis fjernelse af hele brystet.
Ligesom de fleste af lymfeknuderne i armhulen.
Åh, Gud...
Åh, Gud. William...
Jeg er så bange, jeg er så bange.
Jeg vil ikke lide. Jeg vil ikke lide, jeg vil ikke dø.
SYV TIMER EFTER OPERATIONEN
Hvordan har du det?
Vil du have en stump is?
Må jeg tage en?
Det er virkelig god is, hold da op.
Den er virkelig god.
Det gør ondt, få mig ikke til at grine.
Hvad? Åh, du må ikke... åh.
Det gør virkelig ondt.
- Hvordan har vi det så i dag? - Ikke specielt godt.
- Jeg har fået fjernet et bryst. - Ja, det jeg mente var...
- Men godt efter omstændighederne. - Godt.
Jeg vidste, det her ville ske. Det skete for min mor og min søster.
- Og min mormor og... - Sådan har alle kvinder det.
Din familie har været ramt af uheld, men der er mange faktorer...
- Det er ikke uheld. - Noget tyder på, at nogle har anlæg...
- Baseret på diæt og miljøfaktorer... - Undskyld os et øjeblik.
- Hvad laver du? - Ny forskning viser...
Afvisning af kendte metoder er åbenbart unge lægers lod.
Men det er ansvarsløst at vildlede. Der er og vil altid være nye artikler.
At en teori er ny, gør den ikke rigtig, det gør beviser.
Jeg har ikke set nogle beviser for nye behandlingsmetoder-
- der får mig til at ændre opfattelse af det, jeg har lært gennem 40 år.
- Jeg forstår. - Godt.
Godt.
Hvis du vil snakke mere, så ring til mig.
- Tusind tak, doktor. - Doktor!
"Sean" er fint.
- Anne, ikke? - Annie. Tak.
Jeg lover at være den bedste sygeplejerske, du nogensinde har haft.
Det er jeg allerede, for du kan ikke kæle med de andre...
Mor var på hospitalet, fordi hun har kræft.
- Havde moster Joan ikke kræft? - Jo, hun havde, min skat.
- Men hun døde. - Ja, det gjorde hun.
- Skal du dø? - Nej, det lover jeg dig.
Kræften skal ikke tage din mor.
- Hvordan ved du det? - Det ved jeg bare, jeg dør ikke.
Vent, jeg tager med dig.
- Jeg skal ingen steder. - Skal du ikke på arbejde?
- Det er ikke nogen steder. - Har du Louises og Steves pool i dag?
Jeg vil med, kom nu, det bliver sjovt.
Må jeg ikke nok?
Så kom med.
- Lad os hoppe i. - Ja, sikkert...
- Jeg mener det. - Glem det.
- Hvorfor ikke? - Fordi jeg ikke vil.
Og fordi jeg er poolrenser. De hopper ikke i folks pools.
Er det poolrensernes moralske kodeks?
Hvorfor er vandet grønt?
Fordi Louises idiot af en mand kun vil se mig en gang om måneden.
- Nej, jeg mener, hvad gør det grønt? - Nå, det er alger.
De opstår, når vandets pH-værdi er forkert, den skal være cirka 7,5.
- Samme pH som mennesketårer. - Åh...
Hælder man ikke klor i, får man fosfater-
- som alger lever af.
Men hælder man klor i dør algerne.
Men man skal ikke være et fjols og kun få poolen renset en gang om måneden.
- Vil du blive ved at bruge øjenmakeup? - Ja, jeg vil.
- Jeg er tørstig, vil du have noget? - Nej, jeg bliver her.
Jeg vidste ikke, om Pauls arbejde var dårligt, eller om Steve var dum.
Men det fik mig til at tænke.
"Brystkræft - se kræft". Godt...
"Kræft - ondartet tumor forårsaget af unormal, ukontrolleret celledeling."
William? Mor skal på toilettet.
Lille eller stort?
Mor køber en ny rygsæk til dig.
Davs, undskyld, jeg...
- Hvor skal du hen? - Detroit.
- Jeg må løbe, håber alt står vel til. - Ja, men hvad med vores kaffe?
Du kom for sent.
- Hvad sker der? - Du kom for sent.
- Ja.
Gode nyheder, vi har identificeret en snes familier med 50 kræfttilfælde.
- Fint. Og? - Nu kan vi lede efter korrelationer.
Vi må interviewe dem, tage blodprøver, få dna og lede efter markører.
- Genetiske markører. - Vi kan følge dem som vejskilte.
Tænk på to vejstrækninger, med skilte kan man måle afstanden mellem skiltene.
Så kan man identificere dem.
Er der markører ved siden af fx brystkræftgenet kan det identificeres.
Hvorfor er bladudvalget i venteværelser altid sådan?
Hallo? "Jagt og fiskeri"?
Har I mange patienter med kamuflagemalede hagesmække-
- og tasker fulde af lokkeduer, som afgiver lokkekald?
Det ved jeg ikke.
Jeg ville tro, du havde bemærket det.
Som sagt så ved jeg det ikke.
Kvak...
Kvak... Kvak...
Kvak-kvak... Kvak... Kvak...
Flot kontor.
Det er ikke mit, dr. Benton holder lange frokostpauser.
Det var enten her eller i kantinen, og gulvene er mere klæbrige der.
- Er du sikker på, du ikke får ballade? - Jeg er læge, de får ikke ballade.
Jeg er mest i laboratoriet, men jeg kan fortælle dig, hvad jeg ved.
Hvorfor har jeg kræft?
Et stort spørgsmål. Der er ingen enkle svar. Der er for mange faktorer.
Det havde jeg på fornemmelse, at du ville sige.
Jeg havde en lærer, som sagde, hvordan den ideelle brystkræftpatient var.
Han sagde, at personen i størst risiko var en nonne i et koldt klima-
- som var overvægtig, var blevet ammet-
- hvis mor og søster havde fået brystkræft, og som var jødinde.
Ingen god begyndelse, men han gav mig en stak bøger, som jeg lovede at læse.
Det giver ingen mening.
Ja! Kør!
Fandens osse, kom nu!
Det har også alt sammen været svært for ham. Der er ikke plads til-
- at han får opmærksomhed.
- Du har ret, jeg har været egoistisk. - Det var ikke det, jeg mente.
Du har ret, måske er jeg det.
Jeg har ondt af Paul, det har jeg.
Jeg har også ondt af mig, men...
Ved du, hvad jeg trænger mest til?
Nej, hvad?
Jeg vil bare røres ved.
- Kom her. - Lad være.
Kom her. Kom.
Sådan.
Det er vi nødt til at se på.
Tag jer ikke af mig.
Betyder det her, at jeg kun må spise grapefrugt?
Nej, så slemt er det ikke, men studier har vist at fed mad...
- Japanske kvinder. - Hvad sagde du?
De spiser meget lidt rødt kød og har en meget lille forekomst af brystkræft.
- Er det rigtigt? - Ja.
Tre forskellige studier, et gik over ti år, det er meget overbevisende.
Nå, jeg må hellere gå.
Vi ved ikke noget med sikkerhed, der er så mange faktorer.
Det kan være diæten, gifte i hjemmet eller en af tusinder af vira.
Man kender grupperne med højst forekomst, men ikke fællesnævnerne.
Vi ved ikke, hvad der skete med din familie, vi opdager det måske aldrig.
Mor plejede at rulle pølser i bacon og dybstege dem.
- Hvad er det her? - Middag.
- Hvor er resten? - Der er ikke andet. Det er en salat.
Der er tomater i. Jeg hader tomater.
Du kan pille dem ud.
- Har du det godt? - Ja. Ja.
Ved du hvad? Jeg kører hen og køber nogle burgere.
- Vil du have en? - Ja! Men uden tomater og løgdimserne.
Ingen tomater eller løgdimser. Forstået.
Vil du have en?
- Hvorfor ser vi på mormoner og jøder? - Mormoner har ofte store familier.
Og de tror på, at alle i slægten skal døbes for at blive frelst.
- Er der karcinogener i døbevandet? - Nej.
Men familierne er nøje beskrevet.
En forsker fandt 30 tilfælde af brystkræft i en familie, Kindred 107.
Ashkenazijøder har en usædvanlig høj forekomst, det er en epidemi i N.Y.
Jo, men hvorfor kan det ikke være vandet eller luften?
Så ville det ramme alle kvinder i området, men det gør det ikke.
- Det er altså i dem. - I deres gener.
Dr. Gold er ikke kommet endnu. - Hvor vidste du det fra forleden?
- Hvad for noget? - Det medicinske.
- Jeg var sygeplejerske tidligere. - Var du?
- Hvad skete der? - Tror du ikke, jeg kan lide det her?
Ja? Jo.
Mr. Elson? De kan tage Deres kone ind til sygeplejersken nu.
Jeg mener det, hvad skete der?
Jeg arbejdede på onkologiafdelingen.
Men det blev for meget, så jeg sagde op.
Du har ret. Kræftpatienter er skideirriterende.
Hallo? Ja, doktor, prøverne er klar i eftermiddag.
Nej, doktor, så havde jeg givet besked.
- Du har ret. - Med hensyn til hvad?
- I er skideirriterende. - Det er rigtigt.
- Han kan lide dig. - Hvem?
- Dr. Gold? - Ja, ham.
- Nej. - Jo, han gør.
- Jeg er gift. - Selvfølgelig, hvad tænkte jeg på.
- Annie! - Hej.
Kan jeg have fået kræft fra min mor? Arvet den?
Der er ingen beviser for, at det er arveligt.
Al kræft er genetisk, men ikke nødvendigvis i begyndelsen.
Når man får kræft, rammes ens dna.
Visse gener kan få cellerne til at dele sig helt vildt.
Men noget må jo ramme dna'et til at begynde med.
- Hvad er det, der forstyrrer det? - Det ved vi ikke.
Jeg ville ikke gøre dig ked af det igen.
Det er ikke dig, det er mig. Det er nok kemoterapien.
Jeg græd endda, mens jeg så Leaf kampen med Paul i går.
Kampen stod lige, men spillerne så så kede ud af det.
Skat?
Annie... Hvorfor?
Hvorfor? Vi har læger.
Kemobehandlingen går godt.
Ikke?
Jeg må foretage mig noget.
Annie...
Hvorfor kan du ikke bare lade det ligge?
Jeg vidste det ikke. Det var nok det, der drev ham til vanvid.
Mænd vil have årsager. Jeg burde have opfundet en.
Jeg ved snart ikke, måske skal du give ham mere tid.
Jeg har givet ham tid.
Måske har det noget at gøre med... du ved...
Jeg ved ikke al din forskning, du virker lidt besat.
- Besat? Hvordan? - Du ved, som...
Skørt besat.
"Skørt besat". Så er det ikke den slemme slags.
Det er ikke for sent at vise ham, hvordan du føler.
- Hvad mener du, et blowjob? - Det er præcis det, jeg mener.
Kender I Mary-Claire King?
Hun parrede børn til forældre dræbt af Argentinas junta vha. tandgenetik.
Hun laver også noget meget spændende arbejde om brystkræftgenetik.
Så jeg skrev til dr. King. Og jeg skrev en gang mere.
Og en tredje og fjerde gang. Jeg fortalte min familiehistorie.
Bøgerne var svære for mig, så jeg byggede modeller for at forstå det.
Celler, gener, kromosomer og helixen.
Jeg tager hen på baren!
- Hvad? - Jeg tager hen på baren!
Det her er jo som en skide byggeplads!
Jeg kan ikke høre dig.
Det er fandeme utroligt.
Jeg går ud!
Se resten af kampen og husk resultatet.
Paul? Lægger du William i seng?
Vi opdagede ikke meget det første år.
Men underligt nok, betød det mindre og mindre.
Noget underligt fik greb i mig, jeg vidste ikke hvad det var dengang.
Det kom først senere.
Så fik jeg nyt.
Du skal komme til kontrol hver sjette måned for en sikkerheds skyld.
Men jeg vil mene, at du er sluppet for kræften. Du har noget at fejre.
Færdig?
- Er jeg færdig med kemo? - Du er færdig med den.
- Davs. - Davs. Hvad er det her?
Louise passer William.
Jeg ville ønske, du havde sagt noget.
- Hvorfor? - Jeg har lagt planer.
- Planer? Hvilke planer? - Bare planer.
Vil du ikke i det mindste blive og spise lidt, før du går?
Jo, selvfølgelig.
Dejligt.
- Kan du ændre det? - Hvad?
Det du skulle.
For det her en særlig middag for os.
Tak, jeg ved, du har gjort dig en masse besvær, og det ser godt ud...
Nej, nej det var ikke noget besvær, slet ikke.
Jeg er gift, og ægtepar gør søde ting for hinanden.
- Jeg ved det. - De gør ting sammen.
Som at elske.
Annie, jeg beder dig...
- Vi kan have sex. - Gør ikke det her.
- Elsker du mig ikke mere? - Jo, jeg gør.
Jeg vil gerne, nej, jeg gør det.
Så forstår jeg ikke, hvad der er i vejen.
- Hvorfor kan du ikke elske med mig? - Det kan jeg bare ikke.
- Kan du ikke? - Jeg kan ikke!
- Er det fordi, jeg kun har et bryst? - Herregud, Annie...
Du kan jo nøjes med at blive halvstiv.
- Eller måske lukke et øje. - Hold op!
Stop! Jeg kan ikke røre ved dig!
Jeg kan ikke røre ved dig!
Annie... jeg kan ikke engang se på dig, på din krop.
Jeg hader det... hul! Det ar!
Jeg er ked af det, men jeg...
Iflg. Knudsen har normale celler et uskadt kromosom fra hver forælder.
Lad os sige, at der er et arveanlæg for kræft.
Det betyder, at et af generne er skadet.
- Jeg har ikke hørt fra dr. King. - Hun skriver nok ikke personligt.
I de sidste fem år har Broad Institute og Baylor...
- Skal det andet gen så skades? - Når det er skadet nok, muterer det.
Og kan være kræft.
Det er for meget.
Er det et professionelt kram?
Jeg må hellere gå.
Han var en vidunderlig mand og en ven.
Men kærlighed er som dna, man aner ikke, hvilke anlæg der er.
Det var umuligt, i hvert fald for mig.
- Hvor er far? - Måske tog han tidligt på arbejde.
- Hvor er far? - Spis nu din havregrød.
- Spis nu, vil du ikke? - Først, når du siger, hvor han er.
- Spis din havregrød. - Hvor er far?
Jeg sagde: "Spis den forbandede grød!"
William! Undskyld, min ven!
William!
Nej, William! Det er mors ting, lad være!
Undskyld, det må du undskylde. Kom her...
Kom her, min skat, kom.
Kom her, undskyld.
Kom, min egen.
Tilgiv mig, jeg lover aldrig at tale sådan til dig igen.
- Undskyld. - Du skal ikke undskylde.
Louise? Louise!
Skat.
Louise!
Stop!
Fandens!
FEM ÅR SENERE
- Skilles? - Ja.
Vi skal bo hvert sit sted, men det betyder ikke, at vi ikke elsker dig.
- Nu får du to hjem. - Jeg vil ikke have to hjem.
- Vi skal bo sammen et sted. - Det synes far også.
- Lad være med det, Paul. - Hvad? At sige sandheden?
- Jeg vidste, det var din skyld. - Det er det ikke. Paul?
- Havde du ikke brugt al tiden på dna... - Det var der en grund til.
- Hvilken grund? Fortæl mig grunden. - Jeg må vide det.
Hold op? Du har en high school eksamen, du ved ingenting, du opdager ingenting.
Er det derfor, du ikke rører mig?
Og det siger du, men jeg må fandeme ikke bande!
- Vi du fortælle sandheden? Om Louise? - Herregud...
- Hvad med Louise? - Ingenting, William. Ingenting.
Annie, du skal vide, jeg er ked af det.
Jeg prøvede, jeg prøvede, men jeg kunne ikke.
- Forsvind. - Hvad?
Forsvind.
Lad mig sige dig en ting, hun var der i det mindste for mig.
Undskyld.
- Hør her. - Disse fire kvinder har brystkræft.
Det, de har fundet, er visse... kald dem underlige proteiner-
- med unikke sammensætninger i bæregenet.
Vi kan identificere dem ud fra deres unikke form.
Mores og faren overfører deres gener til barnet, og generne blandes, ikke?
Men, se her: Det sker ikke helt tilfældigt.
Gode nyheder. Genetiske markører.
Vi kan kalde det en forbindelse. Kan I se det?
Vi ved nu, at selvom vores gener blandes ved befrugtningen...
- Bevares visse markører. - Genetiske markører.
Vi kan følge den gennem familierne, de er som skilte på en vej.
Forestil dig to ens veje.
Med skilte kan man måle afstanden.
Og identificere de forskellige strækninger.
Er der markører ved siden af kræftgenet, kan de identificeres.
Nu ved vi, at selvom vores gener blandes ved befrugtningen-
- tilbagestår visse markører.
Kan vi finde markørerne, er vi tæt på at finde vores gen.
Kim opmuntrede mig til at gå ud. Hun syntes vist, jeg skulle møde en.
Kommer din kone senere?
Jeg er ikke gift længere.
- Kommer din kæreste så senere? - Hvad? Det vedkommer ikke dig.
- Kommer din fars veninde senere? - Far har ingen kæreste.
Jeg mødte Marshall til en junior hockeykamp.
- Jeg hedder Marshall. - Annie.
Kun en canadisk pige møder en mand til en junior hockeykamp.
- Far! - Davs, kammerat.
Davs, Paul.
- Hej. - Hej.
Du ser godt ud, fantastisk ud. Du ser glad ud.
- Har du det godt? - Ja, det går fint.
Jeg har været lidt syg.
Så... Marshall?
- Han er en god mand. - Ja, det er han.
Jeg snupper lidt mad.
Kom, kammerat.
- Tom... du byder først. - Okay...
Endnu en dårlig hånd, men hvad fanden...
- Jeg lægger mig. - Mig med.
- Annie! Annie, jeg... - Hej!
Jeg smiler til dig, men du kan gå ad helvede til.
- Det her er hyggeligt. - Ja.
- Rart at møde jer. - I lige måde.
Gad vide, hvad de snakker om? Du inviterede dem.
Ja, men jeg troede ikke, de ville tale sammen.
God jul.
- Jeg er straks tilbage. - Fint.
- Var det anstrengt? Blev det anstrengt? - God jul, Marshall.
- Skål for hende. - Skål for Annie.
Marshall!
- Marshall? - Jeg er heroppe, skat.
- Marshall? - Jeg er herinde.
Jeg...
Jeg fandt nøglen og tænkte, at jeg ville rydde op herinde.
Vi kan bruge det som gæsteværelse eller arbejdsværelse.
Du kan have dine helixer herinde.
- Vækkede mor ham? - Ja, det gjorde hun.
Nej... du lukkede ham ud.
- Du lukkede ham ud. - Hvem?
- Du... - Her er ingen.
- Det er bare et værelse. - Man skal ikke gå derind!
- Du lukkede ham ud. - Nej, skat, det er bare et værelse.
Jeg kunne dårlig tro det, men det skete. Louise ringede, Paul var syg.
Hej...
Lægen siger, det er tyktarms- og endetarmskræft.
Du...
Jeg kiggede igennem dem her og tænkte-
- at du måske ville se dem.
Klarer du det med William?
- Alene mener jeg. - Paul...
Hvad så du egentlig i mig?
Jeg elskede din sorgfri-
- grænseløse vildskab.
Hvad sket der så?
Du var grænseløs og sorgløs.
Paul... Hør på mig.
Jeg vil bede dig gøre mig en tjeneste.
- Hvad? - Jeg vil have dig til at tro.
- Tro på hvad? - Hvad som helst.
- Helt ærlig, Annie. - Det virker for mig.
Tag det ikke ilde op-
- men at tro, at der er-
- en mirakelkur derude, som ingen kender til...
- Noget må man tro på. - Det gør jeg.
Jeg tror faktisk på noget.
Jeg tror på kræft.
Ved du, hvad jeg mere tror på?
Jeg tror på, at jeg dør.
Præcis som han sagde, døde han. Jeg indså, at det var forskellen.
Og at det var svaret på det spørgsmål, alle stillede mig.
Paul troede ikke på noget til sidst, det gjorde jeg.
Jeg troede på mine gener og kromosomer, jeg troede på min helix.
Og jeg troede på anlæg.
Tro. Det virker måske ikke som tro i jeres øjne, men det er det.
Og måske har de, som siger at tro giver os næring, ret.
Måske spiller det ingen rolle, hvad vi tror på, bare vi tror på noget.
Som fremtiden.
Min bror døde af lungekræft og tyktarmskræft.
Jeg har aldrig set noget lignende, der var blod overalt.
Jeg fatter ikke, hvordan du kan komme videre, det tror jeg ikke, jeg kunne.
Det er ren pinsel. Jeg ved, hvordan det er.
Er der noget galt?
Jeg har desværre dårligt nyt.
Vi fandt ondartede tumorer på begge dine æggestokke-
- med metastaser til æggelederne og andre steder. Forstår du?
Du har en fremskreden æggestokkræft-
- men vi fjernede alt vi fandt.
Det resterende bør kunne helbredes med kemoterapi.
- Langt fremskreden? - Tredje stadie.
Du har en lang, hård kamp foran dig.
- Jeg er 37. - Du er meget ung.
Hvil nu, så taler vi sammen senere.
Jeg har gennemgået prøvesvarene. Det var godt, du blev opereret.
Doktor, du ved, jeg foretrækker dårlige nyheder, de opmuntrer mig.
Af dine prøvesvar er jeg nødt til at sige-
- at den type kræft reagerer bedst på en blandet kemobehandling.
Vi vil tilbyde dig cisplatin og cyklofosfamid.
Måske ti eller tolv behandlinger.
- Gennem hvor lang tid? - Lidt over et år.
- Jeg har været i den situation før. - Det ved jeg.
Hvad siger du?
Hold op, hvor er du sexet.
Vand...
Et bryst, ingen hår...
Alle vil have dig. De får dig ikke.
Vent lidt. Undskyld.
Jeg skal kaste op. Jeg skal kaste op. Jeg skal kaste op.
Du er bare så sexet.
Et bryst, ingen hår.
Sjov nok vil man bare have sin mor. Jeg vil bare have min mor.
- For mange smerter. - Skal jeg kalde på sygeplejersken?
- Ligger du godt? - Nej, jeg har det varmt.
De vil alle sammen have dig, men de får dig ikke.
- Det gør ondt! - Jeg ved det, min skat.
Det gør så ondt.
Nej. nej, det får de ikke.
Er der noget galt?
Måske er der noget, der påvirker generne.
Måske sker det ikke uafhængigt eller spontant.
Styregener.
Pres en gang til for mig.
Skal vi prøve den anden arm?
Det gør mig ondt, Anne, det sker, når man får for meget kemo.
Venerne arres og er svære at bruge.
Som på en narkoman.
Næste gang lægger jeg en Port-a-Cath, den kan klare flere behandlinger.
Godt.
Jeg tror, vi fandt en.
Davs, det må jeg nok sige, kræft-haute-couture.
- Ikke meget stil, hvad? - Det er... en stil.
Tak.
- De er smukke. - Det er du.
- Hvad sker der? - Godt spørgsmål.
Hvis vi viser dig det, kan du måske regne det ud.
- Se dig omkring. Hvad ser du? - En masse papir.
De repræsenterer dele af kromosomer, vi tror, er aktive i testpatienterne.
De her områder er altså mutationer i dna'et.
- 350 kræftramte. - De repræsenterer flere generationer.
- Kan du se de røde prikker. - De indikerer en mutation.
De sorte streger er mors - død.
Der er mange mutationer.
Vi leder efter én mutation på samme sted på samme kromosom.
Hvis vi søger efter patienter med anlæg for brystkræft-
- tyder det på en medfødt genmutation.
Men kræft rammer oftest senere i livet, når telomererne er mindsket.
Koncentrerer vi os om tidlig kræft, bør anlægget lettere kunne findes.
Vi antog, at al brystkræft har samme årsag.
- Ens tumorer kan have forskellig årsag. - Vi fokuserer altså på tidlig kræft?
Gør det.
- Gennemsnitsalder 28. - 35.
Hvor er den?
Den er her. Og her.
Og her.
Og her. Og her.
Vi har fundet vores gen.
Det er Mary-Claire King. Der er en forbindelse.
Der er en forbindelse. Forstår du mig? Der er en genetisk forbindelse.
Mellem mødre og døtre og søstre, som har brystkræft.
Der er et anlæg. De har fundet en mutation.
Hej! Jeg hørte de gode nyheder.
- Hun er i Cincinnati. - Cincinnati?
- De kunne dårligt tro det. - Nu tror de vel på hende.
Ja, alle som tvivlede på os, eller hende. Hun klarede det.
Et gen, utroligt. Hvad så nu?
Der er meget at gøre. Vi skal udpege det præcise gen og sekventere det.
Ja, det er der, pengene er.
- Pengene? - Ja, masser af penge.
Man sekventerer og patenterer genet. Vil I gøre mig en tjeneste?
Sig farvel til dr. King fra mig.
Og tillykke og alt det. Hun er virkelig noget særligt.
TO ÅR SENERE
- Dr. King, et øjeblik. - Beklager, jeg er sent på den.
- Mit navn er Annie Parker. - Tak.
Åh... jeg læste dine breve.
Jeg prøvede at nå forelæsningen, men trafikken var forfærdelig.
- Beklager. - Glem det, den er lidt tør.
Mine vittigheder gik ikke godt ind.
- Jeg har villet møde dig. - Jeg har også villet møde dig.
Jeg hørte, at de patenterede vores gen, dit gen.
Ja, det gjorde de.
Betyder det, at vi får rabat på det fremover, hvis vi får brug for det?
Det er selvfølgelig ikke en helbredelsesmetode.
Nej, det ved jeg, men det er en begyndelse.
- Det er et smukt halsbånd. - Det var mors, jeg fik det omstrenget.
- Hun... - Jeg må gå, jeg håber, vi tales ved.
Du er en enestående kvinde, Anne Parker.
Jeg er ked af, virkelig ked af at jeg ikke kunne gøre mere.
Du har gjort så meget, virkelig meget.
Mary-Claire Kings opdagelse af BRCA1-genet-
- er en af vor tids vigtigste videnskabelige opdagelser.
Mary-Claire King fik tildelt prestigefyldte forskerpriser-
- fik plads i Videnskabernes akademi og fik tildelt fem æresdoktorater.
Glamour Magazine kårede hende til årets kvinde.
Annie Parker var blandt de første, som blev testet for genet.
Man fandt, at det var nedarvet i familien, præcis som hun mistænkte.
Hun forelæser og hjælper kvinder, som er diagnosticeret med brystkræft.
I 2005 fik hun sin tredje kræftdiagnose.
Og for tredje gang kom hun sig helt.